Клініко-ангіографічний профіль, електрокардіографічні зміни, морфофункціональний стан лівого шлуночка та віддалені клінічні події протягом одного року спостереження в пацієнтів із гострим коронарним синдромом і значущою хворобою стовбура лівої коронарної артерії - K. M. Amosova; D. Y. Kuriacha; H. A. Oksak; V. Y. Tseluyko (Ukrainian Journal of Cardiology, 2026)
Мета роботи – визначити особливості профілю ризику, клініко-ангіографічної характеристики, змін ЕКГ, морфофункціонального стану лівого шлуночка та клінічного перебігу в госпітальному періоді й протягом одного року в пацієнтів із гострим коронарним синдромом (ГКС) та значущим стенозом стовбура лівої коронарної артерії (ЛКА). Матеріали і методи. Проведено ретроспективний аналіз історій хвороб 208 пацієнтів із ГКС (середній вік – 66,2 року; 71,2 % чоловіків), які лікувалися у КП «ПОКЛ імені М.В. Скліфосовського ПОР». Критеріями залучення було проведення коронарографії та повного обсягу обстежень. Основну групу становили 92 пацієнти зі стенозом стовбура ЛКА > 50 %; контрольну – 116 пацієнтів без такого стенозу. Обстеження передбачало визначення ліпопротеїну(a) [Lp(a)] у сироватці крові. Невідкладне перкутанне коронарне втручання зі стентуванням елютинг-стентами було виконане 147 (70,7 %) пацієнтам, зокрема 60 (65,2 %) – в основній групі та 87 (75,0 %) – в контрольній. Віддалене спостереження з оцінюванням клінічних наслідків та прихильності до лікування проводили протягом одного року після госпіталізації шляхом телефонного опитування та/або амбулаторного консультування. Результати. Пацієнти двох груп не відрізнялися за розподілом форм ГКС та співвідношенням статей: STEMI реєструвався відповідно у 57,6 та 60,3 %, NSTEMI – у 12,0 та 13,8 %, нестабільна стенокардія – у 30,4 та 25,9 % пацієнтів (p>0,05). Водночас стеноз стовбура ЛКА асоціювався зі старшим віком пацієнтів – 70,0 [64,0–77,2] проти 64,0 [53,0–73,0] років (p