СТРАТЕГІЧНИЙ МЕНЕДЖМЕНТ ЦИФРОВОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ В ПУБЛІЧНОМУ СЕКТОРІ: ІНСТРУМЕНТИ, РИЗИКИ ТА ЕФЕКТИВНІСТЬ ВПРОВАДЖЕННЯ - Олег Лазор; Світлана Шелудченко (Публічне управління і право: історія, теорія, практика, 2026)
Стаття присвячена комплексному дослідженню теоретикометодологічних та практичних засад стратегічного менеджменту цифрової трансформації в системі публічного управління та адміністрування. Проаналізовано сутність стратегічного менеджменту як специфічної функції публічної влади, спрямованої на довгострокове планування, координацію та моніторинг процесів цифровізації. Особливу увагу приділено трансформації внутрішньоорганізаційних структур та культури державних органів в умовах переходу до концепції Digital Governance. Систематизовано основні інструменти стратегічного менеджменту цифровізації, серед яких виокремлено реінжиніринг публічних послуг, архітектурний підхід до побудови інформаційих систем, хмарні технології, інструменти автоматизації на основі штучного інтелекту та предиктивну аналітику великих даних. Розглянуто роль інтегрованих державних платформ (на прикладі порталу «Дія» та систем електронного документообігу) як базових менеджерських інструментів оптимізації управлінських процесів та взаємодії із громадянами і бізнесом. Доведено, що успішна реалізація цифрових стратегій залежить не лише від технологічного забезпечення, а й від гнучкості HRменеджменту в публічному секторі, розвитку цифрових компетентностей службовців та здатності долати внутрішній опір змінам. Детально розглянуто кібербезпекові загрози, інституційні бар’єри, кадровий дефіцит, фінансову нестабільність проєктів, а також феномен цифрового розриву на місцевому рівні. На основі аналізу провідного національного та міжнародного досвіду (зокрема країн ЄС та Естонії) розроблено інтегровану систему оцінки ефективності впровадження цифрових стратегій, яка поєднує прямі економічні фекти (економія бюджетних коштів, оптимізація штату) та якісні соціальноуправлінські результати (рівень задоволеності користувачів, прозорість влади, зниження корупційних ризиків). За результатами дослідження сформульовано авторську дорожню карту та конкретні стратегічні рекомендації для керівників органів публічної влади щодо мінімізації технологічних і кадрових ризиків, удосконалення нормативно-правової бази та побудови стійкої архітектури цифрового врядування. Запропоновані заходи дозволяють забезпечити безперервність державних процесів та підвищити рівень суспільної довіри до інститутів влади.